Abraham skall vara ditt namn, ty jag skall låta dig bliva en fader till många folk...
Första Mosebok 17:5
Historien föredrar legender framför människor.
Den föredrar det ädla framför det brutala.
Högstämda tal framför gärningar i det tysta.
Historien minns slaget...
...men glömmer blodet.
Vad historien än kommer att minnas om mig, om den nu minns något alls...
...så blir det bara en bråkdel av sanningen.
För vad jag än må vara i övrigt: make, advokat, president...
...kommer jag alltid att se mig som någon som har kämpat mot mörkrets makter.
Jag överlåter i dina betrodda händer, min käre vän Henry -
- denna redogörelse, som börjar när jag var en ung pojke.
Skynda på dit ner!
Snälla ni, det är ett misstag! Jag är ingen slav.
Släpp dem! - Aaron!
- Gå in! - Släpp dem!
Will! - Han är min vän!
Titta bort, Abraham. Det är inte vår sak. Titta bort.
Abraham!
Thomas, hjälp dem!
Hur gick det?
Slog du min vän? Slog du honom, Lincoln?
De är inga slavar!
Återgå till arbetet innan du också slås i bojor.
Så länge inte alla människor är fria är vi alla slavar.
Låt gå. Eftersom ni är så angelägna om frihet -
- kan ni betrakta er befriade från arbetet hos mig.
Och skulden som ni har arbetat av... vill jag ha betald med ränta.
Nu, om jag får be.
Om ni vill ha en enda styver till av mig, mr Barts...
...så får ni den i en knytnäve!
För all del, mr Lincoln.
Det finns andra sätt att driva in en skuld.
Nej!
Vad händer med henne, fader? Hjälp henne! Ni måste göra nåt!
- Lugn, mitt barn. - Titta bort, Abraham.
Jag har aldrig sett nåt liknande. Besynnerligt.
Du måste lova mig!
Vi går ut.
Jag förstår inte vad det är.
Abraham... Kom och lägg dig bredvid mig.
Jag har skrivit, mamma.
"Snabbt som indianens pilar"...
..."flyger dagarna förbi."
"Dagen är här hos oss"...
..."men den ilar fort förbi."
"Aldrig kan den kallas vår."
"Vi vet bara att den går."
Mamma?
Mamma...
Mamma sa en gång att jag inte skrek när jag föddes.
Jag hade bara öppnat mina ögon -
- sett på hennes leende ansikte och lett tillbaka.
Mitt ljus var borta.
- Jag vet inte hur han gjorde det. - Du måste lova mig.
Lova att inte göra nåt dumt!
Nio år senare dog även min far.
Jag var löst från mitt löfte -
- och försökte repa mod att utkräva hämnd.
Har inte du fått tillräckligt?
Så full blir en pojke bara när han vill kyssa en flicka...eller döda en man.
Adam, låt mig förklara...
Sista gången, Barts! Jag kommer inte hit upp och hjälper dig ur knipan igen.
Ja, sir. Jag lovar.
lbland undrar jag hur det skulle vara nere i Södern.
Nå, var är Henry?
Vi har letat överallt. l både slott och koja.
Koja är troligast... Leta rätt på honom, Barts.
Och...skicka en ny kull söderut.
- Vi har många munnar att mätta. - Ja, sir.
J. BARTS, SPEDlTÖR
"Ja, sir, nej, sir"...
För min mor!
Det var otur. Du kunde ha gjort slut på mig.
Vart fan ska du?
Jag gillar inte att jaga höns.
Lillpojken har vuxit upp och vill hämnas sin mamma...
Det finns två slags män, mr Lincoln.
De som har modet att trycka av... och de som inte har det.
Krut, förladdning, kula. Slarva inte.
Du sov inte den natten. Eller hur?
Ni fumlade visst med kulan, mr Lincoln!
Din mammas blod var kväljande sött.
Jag hoppas att ditt smakar bättre!
Skulle vi kunna börja med... att stänga dörren?
Ja, ursäkta.
Jag såg inget!
Ska vi sätta igång? Eller blev ni för distraherad av Gabrielle?
Ursäkta, men vem är ni?
Mitt namn är Henry Sturges.
Ni befinner er i mitt hem. Och vad som har hänt är...
...att jag räddade ert liv vid ert tämligen patetiska försök att ta nån annans.
Vad gjorde ni där? Och hur visste ni att jag skulle försöka döda Barts?
Hur...? Jag såg en pojke ta itu med sitt första uppdrag, som förväntat.
Full, dessutom!
Och jag tänkte: "Du har slösat bort din tid på den här."
"Han är ingen lovande rekryt."
"Han är bara en självisk pojke som är ute efter hämnd."
Och så slog det mig: "Grabben är tamejfan en idiot!"
SOLSKYDD
"Han visste nog inte ens att det var en vampyr han gav sig på."
Odödliga, blodsugande demoner.
Dessbättre för er, mr Lincoln, är det min hobby att jaga dem.
Men vampyrer är bara en myt.
En myt kan inte slå en sanslös när man har skjutit den i hjärnan.
Tack. Nej, mr Lincoln, vampyrer är verkliga.
De finns i varenda stad och varenda delstat i Unionen.
l så fall kan ni hjälpa mig att döda honom. Ni får betalt!
Mina tjänster är inte till salu. Och ordet ni söker är "förgöra".
Det låter sig inte göras att döda något som redan är dött.
Men ni förstår inte. Min mor blev mördad.
Om jag lär er hur ni ska mörda hennes mördare...än sen?
Hur skulle det hedra hennes minne?
Hur hjälper det nästa pojke vars mor blir ett offer?
Om hämnd är allt ni söker får ni söka den på annat håll.
Lär mig att strida som ni. Jag gör vad ni vill.
Lovar ni att lägga bort varje tanke på hämnd och viga ert liv åt jakten?
Ni kommer inte att ha några vänner... ingen familj.
Jag sa det han ville höra.
Men det enda jag brydde mig om var att döda odjuret som tog min mor.
Jag är med.
En skotsk pistol. Och om en pipa inte räcker...
...så borde sju förslå. Ett muskedunder.
Om du tappar kulan -
- kan du alltid stoppa fickuret i pipan. Nå, Abe?
Vilket vapen föredrar du?
Jag har aldrig varit så lyckosam med skjutjärn.
Men...
...jag har huggit bräder.
Fäll det här trädet med ett enda hugg.
Det där? Det är över tre decimeter tjockt. Omöjligt.
Men det är inget träd. Det är det du hatar mest av allt.
Så säg mig, mr Lincoln...vad hatar ni?
- Jag hatar Jack Barts. - Hugg ner honom, då.
Du tycks inte hata honom så värst.
- Säg mig vad du hatar. - Jag hatar att mor togs ifrån oss!
- Det duger inte. - Jag hatar att vi var rädda!
- Och? - Att mor och far...
...alla vi kände, levde i skräck!
- Patetiskt. - Jag hatar att jag var för liten!
- För svag. - Ja.
- Och att du inte kunde skydda henne. - Ja!
Och att du...lät henne...dö!
Kraft, Lincoln, verklig kraft -
- kommer inte av hat, utan av sanning.
För att kunna skydda andra mot ondska måste du kunna skydda dig själv.
Dina fiender kan göra sig osynliga.
Du måste kunna strida i blindo.
Se...utan att se.
lgen!
Henry försökte delge mig alla de knep han lärt sig som vampyrjägare.
Deras förmåga att tåla solljus.
Att göra sig osynliga.
Men framför allt lärde han mig hur man förgör dem.
När Judas förrådde Jesus -
- belönades han med trettio silverpenningar.
l den stunden blev penningarna en symbol för att svika Gud. För ondska.
Och silver blev en förbannelse för de fördömda.
Vampyrer bär aldrig silverföremål på sig.
De syns inte heller i speglar.
Det är det enda som Gud har undanhållit vampyren. Det enda han aldrig kan få.
- Barts... - Det enda som gör honom maktlös.
Henry - Jack Barts!
Jag ger dig dina mål. Det var vårt avtal.
Det här handlar inte bara om Jack Barts.
Vadoma, en skoningslös våldsverkare.
- Och hennes bror. - Honom har jag sett förut...
- Jag såg honom med Jack Barts! - De kallar honom Adam.
Han som alla de andra är komna av.
Vampyrer har funnits i Nya världen i århundraden...
...och slaktat stamfolk och tidiga kolonister.
Men när européerna kom hit med sina slavar...
...såg de döda ett tillfälle att stilla sin blodtörst.
De skapade sig ett imperium i Södern.
Men på senare år har de ryckt norrut och lämnat död i sina spår.
Det åligger oss, Abraham -
- oss jägare, att hålla efter dem.
Att se till att det här förblir ett land bebott av människor...
...inte av odjur.
Vi gör det inte för nån enskild människa utan för alla människors bästa.
Henry skickade iväg mig med en påminnelse.
lnga band. lnga distraktioner.
lnga vänner eller familj.
Och vem kunde jag förresten lita på?
Vem som helst i staden kunde vara en av dem.
Din jävla skit!
Ser jag dig här igen, så blir din pung en portmonnä!
God middag. Joshua Speed.
Abraham...Lincoln.
- Jag skulle behöva hjälp. - Visst.
l nödens tid...är vännen Speed. Vad kan jag stå till tjänst med?
Vet ni om det finns rum att hyra?
- Vad för slags rum, mr Lincoln? - Ett billigt.
Jag har lagt alla pengar på böcker om juridik.
Eftersom ni är utan pengar menar ni alltså ett kostnadsfritt rum?
- På kredit. - Ett sånt rum finns nog inte i Springfield.
Folk här har den märkliga vanan att ta betalt.
God middag.
Det finns ett rum, mr Lincoln.
Jag har skilts från en tjuvaktig lymmel till medarbetare -
- och behöver en ersättare. Det finns ett rum på övervåningen.
lnget märkvärdigt, men det kunde nog fås på kredit -
- om hyresgästen vore villig att arbeta här.
Bäste Henry, livet i Springfield lämnar mycket övrigt att önska.
Var inte orolig, min magra lön medger inga avvikelser från dina regler.
lnga vänner, ingen familj.
Och ingen kvinna skulle ändå finna min person eller tillvaro lockande.
Ursäkta mig!
- Jag skulle behöva det här. - Ett ögonblick, ma'am.
Ni behöver inte säga "ma'am", som till nån gammal nucka!
Ursäkta, ma'am!
Frun...fröken!
Jag heter Abraham...Lincoln.
Mary Todd.
Älskling! Där är du ju.
Du får inte ha så bråttom iväg.
- Du ska ju språka med varenda herre. - Jag kunde säga detsamma...
- Stephen Douglas. Hur står det till? - Abraham...Lincoln.
- Har ni för vana att rösta, mr Lincoln? - Jag...
Vill ni hålla slaveriet utanför lllinois?
Mr Lincoln vill säkert höra ditt valtal, men han skulle expediera mig.
Nu pratar vi, kära du. Slaveri är en komplicerad fråga.
Jag är av motsatt åsikt, mr Douglas.
Mr Douglas, miss Todd... Ni har träffat min nye medarbetare, Abraham.
Ett brev till dig.
Bäste Abe, ditt recept kan hämtas ut på ortens apotek.
Fråga efter Aaron Stibel, Jr.
Mr Lincoln?
Ursäkta mig.
- Du sköter dig bra, Abraham. -Tack.
Men kom ihåg.
Planera alltid för det oförutsedda.
SOLSKYDD
- Aaron Stibel, Jr.? - Ja?
Så där. Nu sitter det åt.
Lugn, det gör bara ont nån sekund.
Har du ätit i dag?
Jag hade dödat ett odjur. Och jag skulle döda igen.
Men att döda kunde inte få mig att glömma.
- Vad har hänt med ditt ansikte? - Jag kan arbeta ändå.
Arbeta? Åt fanders med arbete! Vi har blivit bjudna på bal.
Nu kan du rädda Mary Todd från ett liv av tristess...
- Jag ser löjlig ut i kostymen! - Prat!
Men du ser löjlig ut i hatten. Kom nu.
Kom nu! Titta, där är hon.
Mr Douglas, Joshua Speed. - Mary, ni är förtjusande.
Han är fortfarande försvunnen. Aaron Stibel.
- Sonen eller fadern? - Sonen.
- Vem är den där karln? - Jag vet inte.
- Ni känner ju senator Nolan. - Stephen, trevligt att träffas.
- Har ni hört vad som hänt? - Ja, vi undersöker saken.
Såna laglösa fasoner tolereras inte i den stolta delstaten lllinois.
Det kallas dans. Om tanken var att sitta ensam hade det kallats nåt annat.
Ja...det kan ni ha rätt i.
Kom nu, mr Lincoln. Ni sitter ner stoppningen.
Ni är säkert en trevlig man, mr Lincoln, men ni är...
Ett bodbiträde i lånad kostym.
Nej, det handlar inte om förmögenhet. Jag kom hit för att träffa nån annorlunda.
Nån som levde lite mer...
...äventyrligt. Och... Ursäkta, jag brukar inte vara så här...
- Ärlig? - Ohövlig!
Kan jag tala uppriktigt? Jag vill också göra nåt av mitt liv.
Därför intresserar jag mig för juridik...
...och om jag får vara så djärv, intresserar mig för er.
Det äventyr som ni söker -
- är det nog få män som kan skänka er.
Allra minst er fästman Stephen Douglas.
Mr Lincoln... ! Ni är full av överraskningar.
Miss Todd, om ni bara visste.
Bäste Abraham, jag har gjort en insättning på ortens bank.
Var försiktig, den kan snabbt försvinna.
Henry, de är fler än jag trodde var möjligt.
Apotekare, krögare, kyrkoherdar...
Fler än någon kan mäkta med.
- Jag är visst intressant sällskap... - Ursäkta.
Jag...har jobbat på nätterna.
Verkligen? Är det sant?
Vill du verkligen veta sanningen, Mary?
Varenda natt...
...är jag ute...
...och jagar vampyrer.
Hur jagar du de där vampyrerna?
Med en yxa.
En speciell silveryxa, givetvis.
Givetvis!
Och hur många skulle du tro att du har dödat?
Fem. Nej...
Sex.
Jag har dödat sex vampyrer.
Du milde!
Abe!
Och jag som trodde att du var en hederlig man!
Jag har haft en underbar dag, Abe.
Jag också, Mary.
Miss Todd, ni är en bedårande rådig kvinna.
Mr Lincoln...om ni bara visste.
Du kommer inte att ha några vänner... ingen familj.
Jag...
...ska nog gå nu. Det är sent.
Hur skulle jag kunna dra in henne i en värld full av demoner och fara?
- God natt då, Lincoln. - God natt, Mary.
God jaktlycka...
Om jag verkligen höll av henne -
- så var det skonsammast av mig att bara gå min väg.
SEX HUVUDLÖSA LlK PÅTRÄFFADE
- Är jägaren en av Henrys lärjungar? - Det sägs att han är en galning.
Honom vill jag träffa.
Ett bodbiträde som läser en lagbok... Studerar du till advokat?
Ja, det gör jag faktiskt.
Vad sägs om en liten tentamen?
Hur lyder lagen om fria slavar i Nordstaterna?
Lagen om förrymda slavar från 1793, enligt paragraf 4:2 i konstitutionen:
"Förrymda slavar skall återbördas till ägaren."
Men enligt lagen om personlig frihet gäller det inte den som är född fri.
En god kvinna sa en gång:
"Så länge inte alla människor är fria är vi alla slavar."
Will...?
Will Johnson?! Hur lyckades du...?
Jag var hemma på besök och hörde att du flyttat hit.
Att du studerar till advokat. Jag behöver en bra advokat.
Är du i knipa?
Jag hjälpte slavar att fly via "Järnvägen" i hopp om att hitta min bror i Södern.
Några prisjägare tog upp jakten på mig. De sa att jag var en förrymd slav.
Jag behöver papper på att jag är född fri.
Vet du, Will... Kom!
Speed, det här är Will Johnson. Min allra äldsta vän.
- Handelsboden sköter inte sig själv, Abe. - Han är snart tillbaka, mr...Speed.
Det lovar jag.
Du börjar bli lång, Abe. Du äter visst fortfarande dåligt.
- Är du fortfarande mörkrädd också? - lnte så farligt.
Där är han.
Han som har jagat mig.
Mina herrar! Vi kan säkert komma överens.
- Du ska nog gå din väg, pojk. - Nej, sir. Ni ska nog göra det.
Jag har meddelat senator Nolan. Han ser till att ni släpps.
Ni är alltför vänlig, miss Todd.
Och han är för ful för en kvinna som ni.
Alldagliga människor är de bästa. Det är därför Vår Herre skapar så många såna.
- Gudskelov att han var där. - Men det kan jag inte alltid vara.
Mary...
Tänk om nåt fasansfullt vore i görningen...
...och du visste att en enda människa omöjligen kunde sätta stopp för det.
Vad skulle du göra?
Jag skulle göra det rätta, trots att det var svårt.
Min far sa alltid: "Sätt ner fötterna och stå på dig."
"Frågan är bara var du ska stå."
Vi kan förlora den här striden.
Vi kanske bara trasar sönder förtryckets slöja, men vi får inte vika!
För vi kämpar för en rättvis och ädel sak - friheten.
Den grund på vilken våra landsfäder byggde denna stolta nation!
Den rösten hör inte hemma i en handelsbod.
- Jag studerar faktiskt till advokat. - Jaså?
Det är kanske dags att ni ger er in i politiken.
- Jag kan introducera er i rätt kretsar. - Tack, senator Nolan.
Ett nöje, unge man. Ni är på väg, mr Lincoln.
Du skulle jaga vampyrer, inte värva röster!
Lektion 1: planera alltid för det oförutsedda.
Om vampyrjakten misslyckas behöver jag nåt att falla tillbaka på.
- Jag menar allvar. - Jag med, Henry.
Jag har gjort allt du begärt.
Vartenda brev, varenda namn.
Men aldrig brevet med det namn jag helst av allt vill ha.
När ska jag få döda Jack Barts?
Barts känner till Mary.
Tiden är inne.
Abraham!
Var försiktig.
Den där satans Abraham Linc...
Miss igen! Hoppas att du hanterar yxan bättre än geväret!
Kom igen, Lincoln!
Ta mig innan jag får tag i Mary!
Ta mig om du kan, pojk!
Det finns tusentals av oss här.
Han ger sig inte förrän hela landet är vårt.
Och nu kommer de att jaga dig.
Fråga din gode vän Henry.
Håll käft, din dumma hora! Släpp till, annars slår jag dig på käften!
Din satans lögnhals!
Nu jävlar!
Vänta!
- Du var inte redo att få veta. - Att du är vampyr?!
Du är inte den ende...
...som har mist allt till vampyrer.
Bara för att vagnen stannar...
...behöver inte vi sluta.
ln i vagnen.
Ta det.
Fly. Bara fly!
Henry!
Hennes själ var ren.
Men din, Henry...
En av Guds små nycker.
Vampyrer kan inte döda sina gelikar.
Bara de levande kan döda de döda.
Välkommen i familjen!
Du kan inte rädda både världen och dina kära, Lincoln.
Du måste göra ett val.
Ledsen...
...men adjö.
- Abe! - Mary!
- Vad i hela friden håller du på med? - Kom in.
Vad är det du gömmer? Abe...
- Det är...ingenting. - Jag märker när du ljuger.
Vad är det du döljer för mig?
Jag hade inte tänkt säga det... på det här sättet.
Men om du nu måste få veta...
Mary Todd...
Vill du göra mig till den lyckligaste av män?
Lovar du, Abraham, att älska henne och vara henne till tröst -
- och att i allt vara henne trogen -
- i nöd och lust, tills döden skiljer er åt?
Ja.
l kraft av det ämbete Gud ålagt mig i delstaten lllinois -
- förklarar jag härmed att ni är make och hustru.
Ni kan kyssa bruden.
- Din mor skulle ha blivit så stolt. - Tack. Jag är glad att du är här.
Du är den enda familj jag har.
- Förutom den här... - Gratulerar!
Får jag presentera mr Henry Sturges.
Min hustru Mary... och min käre vän Will Johnson.
Mr Sturges, ni är ju isande kall!
- Säg Henry, för all del. - Ni vet ju vad man säger:
- "Kalla händer, varmt hjärta." - Det tvivlar jag på.
- Mr Sturges är en affärsbekant. - Ja, och jag vill gärna prata affärer.
Om du ursäktar...
- Vad fan gör du här?! - Ta dig i akt.
Man glömmer hur lätt vi kan mista det som är oss kärast.
De vet inte ens vem jag är.
Bege dig uppströms.
Bjud in den där mr Lincoln att gästa oss på plantagen.
Vi ska hålla en bal till hans ära.
Varför skulle han tacka ja?
Vi kan nog hitta ett sätt att fresta honom.
Bra bok.
Ta honom!
Abe, vi har ett problem.
De har Will.
Nl ANMODAS GÄSTA ADAMS BAL
- Vad tänker du göra? - Acceptera hans inbjudan!
Speed förtjänade att få veta vad som väntade.
Jag berättade allt för honom.
Skulle han tro att jag hade mist förståndet?
Skulle han ha modet att trotsa de odjur jag hade lärt känna?
Tillsammans kan vi klara vad som helst.
Här finns inga slavar. Var är de?
Precis vad jag undrade.
- Det är nåt som inte stämmer, Abe. - Ja...
- Jag kan inte dansa. - Var inte orolig.
Jag ska lära dig.
Vänta här.
Mina damer och herrar! Middagen är serverad.
Bravo, mr Lincoln!
Ni är ännu skickligare än ryktet säger.
Synd att behöva offra så många goda män för att sätta er på prov.
- Vad vill ni mig? - Jag vill se er bli fri.
- Se er resa er mot er förtryckare. - Och det ska komma från en slavägare...
Människor har förslavat varandra ända sen de uppfann gudar till sin förlåtelse.
Jag har sett judarna bygga Egypten i all dess glans.
Med egna ögon sett kristna kastade till lejonen.
Och jag har sett afrikaner sälja sina egna till européer.
Får jag delge er en av de insikter jag har gjort under mina fem tusen år?
Alla är vi slavar under något.
Jag under evigheten. Ni under era övertygelser. Andra under sin hudfärg.
Min enda önskan har varit -
- att mitt släkte ska få sin rättmätiga plats.
Men det finns somliga av oss, som er vän Henry...
...som föredrar att leva i det fördolda.
Och som ni säkert vet, kan jag inte själv förgöra honom, eller han mig.
Ni, mr Lincoln...
Ni skulle kunna eliminera det sista motståndet -
- och börja med Henry Sturges själv.
Allt jag begär är...
...att ni krossar era bojor.
Döda er herre. Gör er fri.
Och om jag vägrar?
Då får ni gärna ge er av.
Men först ska jag göra er till en av oss...
...och skedmata er med er gode vän.
Ett enkelt ja eller nej räcker.
Döda Henry. Rädda er vän.
Ni ska få betänketid. Fem...
...fyra...
...tre...
...två...
...ett...
Kom! Här!
Kom!
Hitåt!
Miss Tubman! Vi har väntat på er.
Kom!
Människor dödas dagligen. Slavar försvinner.
Det talas om odjur och demoner.
God morgon! Hur kan jag stå till tjänst denna strålande dag?
- Vi letar efter tre män. - Jag såg nån springa ditåt.
Kom gärna in. Gudstjänsten börjar strax.
Fortsätt!
- Ni kommer väl från nordstaterna? - Ja, ma'am.
Jag råder er att skynda er tillbaka dit.
Det drar ihop sig till krig, ett krig om landets själ.
Blod av alla färger kommer att flyta.
Vår nation är byggd på slavars ryggar!
På deras möda och blod, mer blod än ni kan föreställa er!
Jag har med egna ögon sett fasorna i Södern.
Behovet av fred väger tyngre än de svartas behov.
Om denna stolta nations folk vill ha slaveri, så låt dem få ha det.
Slaveriets ondska sliter vårt land i stycken.
Vi måste resa oss. Vi måste stå fast och kämpa.
Kämpa för nationens själ!
Så länge inte alla människor är fria är vi alla slavar!
Du kan inte ta upp kampen mot slaveriet. Du rår inte på hela Södern!
Varför inte? För Adams skull? Är du rädd för honom?
Slaveriet är det enda som har hållit dem mättade!
Utan det går ingen säker.
- Ska du avgöra vem som får leva? - En stor man sa en gång:
"Vi gör det inte för nån enskild människa, utan för alla människors bästa."
- lnte alla människors, Abraham! - Abe?
- Kan jag få tillbaka min make? - Håll till godo, mrs Lincoln.
Henry kunde bara se kampen på sitt sätt.
Men jag hade börjat se den på ett annat.
Jag såg och kände att ännu viktigare saker stod på spel.
Så vi var tvungna att gå skilda vägar.
Som det står i Bibeln:
Det var dags för mig att lägga bort vad barnsligt var.
Jag skulle inte längre strida med yxa, utan med ord och ideal.
Och för en tid var de bättre vapen.
Lincoln! Lincoln! Lincoln! Lincoln!
Jag är här för att i er närvaro avlägga den ed -
- som Förenta staternas konstitution föreskriver att presidenten ska avlägga -
- innan han får tillträda sitt ämbete.
Frågan om slaveriet bör hellre avgöras med pennan än med svärdet.
Eld!
Anfall!
Eld!
Genom en ödets nyck var jag vid 50 års ålder-
- både landsfader för en nation i färd med att slita sig själv i stycken -
- och far till en pojke inte mycket äldre än jag var då jag miste min mor.
Ytterligare 3000 döda.
- När åt du senast? - Jag är inte hungrig.
Du måste äta, Abe. Du är inte mer än människa.
20,000 STUPADE Är friheten värd det?
Kom, Willie.
Willie...
Om du gör det här finns det ingen återvändo, Abe.
Jag vet.
Jag försöker försvara en nations frihet.
Om det här kriget verkligen är en kamp mot ondskan -
- låt då den kampen stå för något!
Om kriget gäller alla människors frihet bör vi ge alla människor skäl att utkämpa det!
"Alla personer som hålls som slavar i någon delstat, eller del därav"...
..."vars befolkning har gjort uppror mot Förenta Staterna"...
..."ska framdeles vara fria."
God morgon.
Lilla vän!
- Vad heter du? - Willie.
- Och vad heter din pappa? - Abraham.
Ett sånt vackert silversvärd!
Hur är det med vår lille kämpe?
Jag har aldrig sett nåt liknande. Jag beklagar.
Jag förstår inte vad det är.
TIDEN VÄNTAR INTE
Abe...
Mary kallar på dig.
Jag är så ledsen, Abraham.
- Varför tog de inte mig? - För att de vet...
...att det här är ett öde långt värre än döden.
Mary...
...är otröstlig.
- Hon vill inte leva utan honom. - Det finns ett sätt, Abraham.
Du vet ju att jag kan återuppväcka de döda.
Gör det.
- Gör det. - Mary...
Gör det!
Din dagbok...
...som du brukade ha i rockfickan.
Jag var tvungen att få veta vad du dolde.
Om det du säger är sant så ber jag dig...
...ge oss vår lille pojke tillbaka!
Mary, han skulle inte vara vår lille pojke.
Han skulle vara något ohyggligt. Tro mig, det vill du inte.
Ber du mig tro dig?! När du har ljugit i alla dessa år!
Det var för att skydda dig och vår familj.
Och hur gick det? Det här är ditt fel, Abe!
Det är ditt fel att det här drabbade vår pojke!
Låt mig ingå vapenvila med Adam. Vi måste stoppa kriget.
- Willies död är bara början. - Våga inte säga hans namn!
Jag varnade dig. Du hörde inte på.
Hur många pojkar ska behöva dö innan du hör på?
Pojkarna dör förgäves.
Vi borde slå till reträtt.
Abraham, kriget har kostat oss otaliga liv, för att inte tala om miljontals dollar.
Vi skulle göra landet mäktigt, inte slita det i stycken.
Det här är enda sättet att rädda landet.
Skicka trupp.
Unionens trupper väller in på fältet.
Vi är nu i numerärt underläge, och sämre utrustade än nordstaterna.
Ni ska få vårt stöd...
...men då måste ni ge oss ert. Nej tack.
Ni kan vara lugn, mr Davis.
Ni ska få så många av min sort som ni behöver.
Eld!
Färdiga!
Lägg an!
Här kommer de!
Eld!
- Varför släpper de gevären? - Gode Gud!
Eld!
Första dagen vid Gettysburg.
Den var katastrofal. Jag tror inte att armén klarar en dag till.
Om rebellerna bryter igenom är de här inom några dagar.
Generalerna anser att vi bör evakuera Washington.
Leda kriget från New York eller Boston.
Du måste vinna kriget.
Om du inte gör det är alltihop...
Då dog vår son förgäves.
Hur ska jag kunna vinna ett krig när jag inte ens kan skydda min familj?
Våra mannar har inget försvar mot den här fienden. Våra kulor förmår inget.
Våra bajonetter är lika maktlösa som den här gaffeln! Den här...
Will! Speed!
Det här är vad vi behöver!
- En gaffel...? - Silver!
Okej. Hur mycket behöver vi?
Allt som finns!
Varför berätta det för mig, mr Speed? Varför förråda er vän?
Han är min vän, men jag älskar landet högre.
Och det är han, mer än någon annan, som är skyldig till att landet slits sönder.
Ni har handlat rätt.
Jag vet.
...32...33...34...35...
Det är mycket silver, Abe.
Men hur ska vi frakta dit det?
Förlåt, Mary.
Förlåt att jag har hållit dig utanför alla dessa år.
Jag behöver dig, Mary.
Jag har väntat länge på de orden.
Jag vill att du lämnar Washington, Mary.
Miss Tubman, ta en kopp te.
Jag är tacksam för att ni ville komma och prata med mig.
Det har inte varit lätt. Min sons död, och kriget...
Jag måste ta mig ut ur Washington. Och jag behöver all hjälp jag kan få.
Det här kriget...
...är över i kväll.
Och med det...
...våra årtusenden i mörker.
Vi måste göra det själva. lngen kan få veta vad som finns på tåget.
Om vi inte får fram vapnen till Gettysburg är kriget förlorat.
Det är på tiden att vi får en egen nation.
Kom.
Vi har ett tåg att passa.
Det är 13 mil till Gettysburg.
De 13 milen avgör om landet ska tillhöra de levande...
...eller de döda.
Är allt som det ska, Speed?
Att du fortfarande skriver i den där...
Allt står här, Speed. Gott som ont.
- Vad är det här? - De flyr från boet.
Lämnar Washington åt oss.
Se på mig.
Jag sa - se på mig!
Låt henne vara. Vi får inte missa tåget.
Kom!
Vad fan gör du här?
Jag ville bara se hur långt din dårskap kunde driva dig. Jag vill inte gräla.
Jag kom för att berätta att din käre vän Speed där inne är en förrädare.
- Han har förrått dig. Speed lockar dig i... - Du vet inte vad du pratar om!
Allt går som planerat.
-Du måste stiga av tåget. - Nej, du.
Det här är inte ditt krig, Henry.
De är här, Abe! En hel hop. Vi får inte låta dem stoppa tåget.
Går du in dit, så är du dödens! Stig av nu, det är din sista chans.
Har du laddat den?
Vi måste hålla dem borta från loket.
Varför släpper du honom inte, Lincoln? Befria er själva.
- Jag kommer aldrig att följa dig. - Det behövs inte, Abe.
Jag har tåget. Jag har silvret.
Snart har jag hela landet!
Jag ska krossa myten om Abraham Lincoln!
Du kommer att gå till historien inte som en människa, utan som ett odjur!
Lincoln har överlistat oss. Vi är lurade, Adam.
Det finns inget silver på tåget.
Abe!
Hej, Speed.
- Var är silvret? - Silvret?
- Det borde vara här. - Varför ljög du?!
- För att locka hit er och göra slut på er. - Speed?
Nej!
Herr president!
Du kommer inte undan, Lincoln!
Var är det? Var är silvret?
Här!
Tack, Henry.
Jag förmodar... att somliga vampyrer går att lita på.
Somliga människor också, Abraham.
Men om tåget var ett lockbete... var är då silvret?
Det här är inte den enda "Järnvägen".
En klok man lärde mig en gång...
...att alltid planera för det oförutsedda.
- Hämta fler! - Bajonetter till Springfield-musköter!
Springfield-musköter!
Fempundare och granater längst bak i andra vagnen! Sätt fart!
Eld!
För sju och åttio år sedan -
- skapade våra fäder på denna kontinent en ny nation -
- tillkommen i frihet och vigd åt grundtron -
-att alla människor är danade jämlika.
Nu är vi invecklade i ett stort inbördeskrig -
- som ska pröva om denna nation eller överhuvudtaget någon nation -
- grundad på dessa förutsättningar i längden kan bestå.
Vi levande människor bör nu hänge oss åt det oavslutade verk -
-vilket de som kämpade här främjade på ett så lysande sätt.
Det är vi som nu måste hänge oss -
- åt den stora uppgift som ännu ligger framför oss.
Från dessa vördade döda hämtar vi kraft till större offer för den sak -
- som de helt och fullt offrade sig för.
Vi måste högtidligt besluta att dessa döda icke ska ha dött förgäves.
Att denna nation, under Guds beskydd, ska återfödas i frihet -
- och att folkstyrelsen av folket och för folket -
- icke ska försvinna från jorden.
Våra fiender har flytt landet.
Somliga tillbaka till Europa, andra till Sydamerika eller Orienten.
De har insett att Amerika förblir en nation av levande människor-
- en nation av fria människor.
Vi är ett bra lag, du och jag.
Vi kunde uträtta mycket om vi hade mer tid på oss. Tid utan slut...
Lincoln!
Tiden väntar inte på någon.
Vi blir sena till teatern!
Ta hand om den här åt mig, mr Henry.
Mary, älskling, har du sett till min hatt?
Den ligger på ditt skrivbord.
Har du sett till min hatt?
Abraham, låt mig göra dig odödlig. Låt oss strida tillsammans i alla tider.
Det är inte bara vampyrer som har evigt liv.
Historien föredrar legender framför människor.
Den föredrar det ädla framför det brutala.
Högstämda tal framför gärningar i det tysta.
Historien minns slaget...
...men glömmer blodet.
Vad historien än kommer att minnas om mig, om den nu minns nåt alls...
...så blir det bara en bråkdel av sanningen.
Förlåt mig för det jag tänker göra.
En till.
Så full blir bara den som vill kyssa en flicka eller döda en man.
Vilketdera är det?